Jag heter Abby Mills. Och jag har åkt hem till Harpers ö.
Min bästa vän skulle gifta sig med sina drömmars tjej.
Men nåt hemskt har hänt. Mord från öns tragiska förflutna.
För sju år sen mördade John Wakefield sex personer.
Min mamma var en av dem...
Och nu, efter alla dessa år...
- ...händer det igen. - Tidigare i Harpers Island.
- Madison är borta. - Vänd dig om.
Det var jättebra innan du kom tillbaka.
Om du inte är tyst Shane kommer JD att vara ditt minsta problem.
Du kan inte fly. Då verkar du bara mer skyldig.
- Vad gör du här, Cole? - Jagar en galning. Som du.
- Han hade den när han satt inne. - Man kan se hur han mådde.
Det verkar som att Abby startade det hela med att komma hem.
- JD? Vem gjorde de här? - Allting handlar om dig.
Någonting?
Varför är de inte tillbaka än? Det har gått mer än en timma.
Hur kan dina vänner bara ge sig av? När Madison saknas?
Snälla.
Telefonerna fungerar inte än.
Hur långt är det till soluppgången?
Alldeles för länge.
Släpp in oss.
Telefonerna är nere över hela ön. Vi kan inte få tag i doktor Campbell.
Det var ett tag sen jag behandlade en levande patient.
Det ser inte bra ut. Men det blöder inte så mycket.
Kan du lägga tryck här, Abby?
Kan du leta reda på en kyl, Chloe? Och försöka hitta lite blod.
Harkins väska.
- Det finns en bok... - Den är ganska illa däran.
Jag tror att han tappade den här.
Du var villig att låta min dotter dö! Om nån ger sig av ön-
-så dör Madison. Och du försökte att ge dig av.
Vi kom tillbaka.
- Det spelar ingen roll. - Det vet du inte!
- Var är Henry? - Vi hittade JD.
- Han har dödats. - Jag trodde att han satt inne.
Han var i hamnen.
- Kroppen är på läkarmottagningen. - Dödade inte han min pappa då?
Vad fan...?
Svensk text: SSG - SweSUB Group
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Släpp det. - Jag har en bättre idé. Släpp ditt.
- Vad vill du, Shane? - Jag letar efter JD Dunn.
- Han är död. - Han rymde från fängelset idag.
Det hade varit bättre om han hade stannat. Nån dödade honom i hamnen.
Det är sant. JD är död. Vi borde inte vara härute.
Okej. Får jag geväret.
- Hur går det för honom? - Jag hittade en liter.
Han har förlorat mycket blod.
Polisen kommer imorgon. Vi kan ta honom till ett sjukhus då.
Stanna hos honom.
Jag kunde inte rädda honom.
Jag försökte, men...
- Vem gör det här mot oss? - Jag vet inte.
Jag förstår ingenting av det.
Sa han nåt när du hittade honom?
Nej.
- Bara det han sa till dig. - Att det handlade om mig?
Jag frågade vem som gjorde det, och...
- ...han sa att det var jag. - Du var hans vän, Abby.
- Varför skulle han skylla på dig? - Det var det sista han sa.
Om han skyllde på nån, var det mig.
Jag måste tillbaka till värdshuset och se till att Trish mår bra.
Du...du borde inte gå ensam.
Stanna med din pappa. Och lås dörren när jag har gått.
- Herregud. - Vad är det?
Shea?
- Det är okej. - Håll käften...det är det inte alls.
Kan alla flytta sig till den här sidan av rummet?
- Lägg ner vapnet, Shane. - Du sa inte det magiska ordet.
Snälla.
Ställ dig där borta.
Jag är ledsen för JD.
Var är alla andra? Var är sheriffen?
- Några nyheter om Madison? - Jag är ledsen, Shea.
Polisen kommer hit imorgon bitti. Vi kommer att hitta henne.
Vad gör vi tills dess?
Vi kan inte bara sitta och vänta. Det är ingen plan.
Nån dödade precis JD, Shea. Den personen är fortfarande där ute.
Henry har rätt. Vi är bara säkra om vi stannar här.
Jag tror att den här var Wakefields. Jag tror att det är hans dagbok.
Jag kan läsa namn, ord. Titta.
Min pappa står med överallt.
- Hur kände Wakefield din pappa? - Han kände min mamma.
Jag fick precis reda på det.
Jag har sett det här. Sidor från det. Som inte var brända.
De ramlade ur JD:s ficka i det andra rummet.
Jag gav dem till Henry. Jag trodde att det var hans brors.
Jag måste se dem.
Här har ni extranycklar. Jag har låst alla dörrar i de andra vingarna.
Just nu är de dörrarna enda vägen in och ut.
Tack, Maggie.
Vad gör du här, Shane?
Letar efter din bror.
- Jag hörde att nån hittade honom först. - Sluta.
Varför är du så rättfärdig?
Alla mord började när ni kom hit.
Så vitt jag vet...
...så låser du in oss med mördaren.
Vill du vara inlåst här eller utelåst?
Det var det jag tänkte.
Hjälp oss att bomma igen stället.
- Hur fick du de här? - Jag vet inte.
- Jag såg JD i hamnen... - Du har fått sällskap.
- Hur är det med din pappa? - Cal tror att han kommer att klara sig.
Han och Chloe stannade med honom på läkarmottagningen.
Jimmy sa att han gav dig några sidor som ramlade ur JD:s ficka.
- Får jag se dem? - Visst.
- Vad är det? - En dagbok.
Jag tror att det var John Wakefields.
De är samma.
DE SKA FÅ BETALA
- "Min..." - Abby.
Min...min mamma, när hon var yngre, så...
...hade hon en affär med Wakefield.
SARAH FICK MITT BARN
Fick de ett barn ihop?
- Det här betyder ingenting, Abby. - Hon födde hans barn.
Jag kan vara John Wakefields dotter.
Det betyder ingenting.
Jag vet inte.
Vänta lite.
Vad pratar ni om?
- Du vet... - Nej.
Kom igen nu. Jag hörde det precis. Abby är Wakefields dotter.
Vi drar härifrån. Vi kanske kan åka till Kanada.
- Du är en idiot. - Hon kommer att få dig dödad.
- Vadå Wakefields dotter? - Det kan inte vara bra.
Du tror väl inte att Abby är involverad i det här?
- Vi stannar tills polisen kommer. - Din jävla idiot!
Det är Henry.
Skjut inte budbäraren.
Vill du skylla på nån? Skyll på henne.
Prata inte om Abby.
Dagboken där det står att hennes mamma blev på smällen av Wakefield då?
Vad är det?
För sju år sen var allt bra. När Abby dök upp så dör folk på löpande band.
- Du kan räkna efter själv. - Det är ganska konstigt.
Sully.
Varför försvarar du henne? Din bror är död.
Du...din pappa, dina vänner.
Jag förlorade Kelly. Allting hör ihop med henne.
Shea.
Där var du.
Borde du vara här inne?
Det är nog säkrare om du går till alla andra.
Jag vill bara ha tillbaka min dotter.
Självklart.
- Jag kan inte bara sitta här! - Allting kommer att ordna sig.
Håll dig borta från mig.
Du förstörde allting. Du stal min man!
Varför låtsas du bry dig?
Jag älskade Madison väldigt mycket.
Jag och Richard ville aldrig skada dig.
Försvinn!
Vi måste gå tillbaka in.
Tänk om det är sant?
- Tänk om Wakefield är min pappa? - Än sen? Det förändrar ingenting.
Hur kan du säga så?
Du måste gå in igen, Abby.
Dagen då jag kom hit, fick jag ett telefonsamtal.
Nån spelade musik. Jag trodde att nån hade ringt fel.
Efter att Trishs pappa dog, fick jag samma samtal igen.
Nån var inne på mitt rum. De satte upp en artikel om mammas död på spegeln.
- Varför har du inte sagt nåt tidigare? - Jag hoppades att det var ett skämt...
Men nu...efter att ha läst dagboken...
Alla dessa dödsfall...
Det är mig...
Den som gör det här vill åt mig.
De kan inte komma åt dig.
- Du räddade honom. - Han kommer att bli bra.
Nej, jag menar...
- Jag har aldrig sett dig rädda nån. - Jag dissekerar redan döda saker.
Jag vet - hjärnor.
- De flesta finner inte sånt upphetsande. - Sluta. Det är allt som hänt, jag...
Det är en slags posttraumatisk stress. Ibland när man har varit nära döden-
-kan hjärnan känna ett plötsligt behov av intimitet. Vart ska vi?
- Släpp in oss, Shane. - Nej, hon är som pesten.
Du kan komma in, men inte hon.
Det räcker, grabbar!
Kom igen, det räcker nu!
Ser ni vad hon gör?
Var är Beth?
Beth?
Det finns blod där.
Beth! Öppna, det är vi!
På tre. Ett, två, tre.
Sully...
- Vad har hänt? - Det finns blod, och Beth är borta.
Ser ni?
Värdshuset byggdes under förbudstiden. Jag visste inte att det fanns tunnlar.
- Beth är min vän. Jag följer med. - Nej, stanna och se efter din syster.
- Tänk om det är en fälla. - Tänk om hon lever.
Du har rätt.
- Du kan väl använda det här? - Ja, pappa lärde mig.
Var försiktig.
- Jag älskar dig. - Vi följer också med.
- Är det så smart? - Nej, men nån måste skydda er.
Vi hittar henne.
Trish...
Ska de leta efter din vän?
Jag är ledsen för din pappa.
Vill du ha nåt att dricka?
Har ni sett Shea?
Va?
Ni vet hur orolig hon var för Madison. Jag försökte bara hjälpa till.
Det här är ifrån min möhippa.
- Karena, mediet. - Hittade ni henne?
- Vi måste hämta henne. - Nej, det finns en mördare där ute.
Vi gör det i morgon när polisen kommit. Vi kan inte göra det själva på natten.
Jag antar att ni har rätt.
Min bil!
Det här är illa.
- Hur långa tror ni att tunnlarna är? - De kan leda ända ut till havet.
Det förklarar hur han har kidnappat, dödat och brutit strömmen obemärkt.
- Vem förföljer oss, och varför? - Dagboken förklarade väl allt?
Nån låtsas väl vara Wakefield? Det är antagligen nån som står honom nära.
Påstår du att det är jag?
- Du har hans blod i ådrorna. - Varför följde du då med ner hit?
Är du rädd för mig?
Kom nu.
Blodet leder hitåt.
Ja, hitåt också.
- Vi delar oss. Beth är här nånstans. - Sånt här slutar aldrig väl.
- Jag går häråt. - Jag tar det här hållet.
Abby kan gå med er.
Så du är typ...
...en av brudtärnorna?
Jag är Trishs styvmor.
- Du är alltså som en troféhustru. - Jag var det.
Just det.
Ärvde du typ en triljon dollar?
Shane Pierce! Vad tror du att du håller på med?
Jag ristar in mitt namn.
Tror du verkligen att nån kommer att bo här igen?
- Hoppa in i bilen, Shea. - Åk tillbaka till hotellet, Trish.
Jag vet vart du ska.
Mediet kan inte säga var Madison är.
- Jag kan inte sluta leta. - Jag vet, och det ska vi inte heller.
- Ett medium kan inte säga... - Då jag slutar leta, är Madison död.
Nu går vi.
Jag kan inte tro dig.
Spela roll om Abbys pappa är en galning.
Du har försökt förföra henne i flera år. Du har känt henne längre än mig.
Jag påstår inte att hon är ond. Men folk dör runt omkring henne.
Tänk om han visste. Tänk om pappa visste att jag var Wakefields dotter.
Det skulle förklara mycket.
Anledning till att han skickade iväg mig var att jag inte skulle få veta.
- Det är tydligt nu. - Han gjorde det nog för att skydda dig.
Det löser inte gåtan med vem som har gjort det här.
Det här verkar vara slutet.
- Vart tror du att den leder. - Antagligen till nåt värre än det här.
Vad är det där?
Det är för litet, vi måste hitta en väg runt.
- Jag får nog plats. - Nej, du behöver inte bevisa nåt.
Jag vet.
Inte en chans att jag kryper in där.
Håll mitt vapen.
- Ser du nåt? - Mer blod.
Vänta, det finns en annan tunnel här.
Herregud!
- Vad är det? - Det är Beth. Hon är död.
Var försiktig.
Vad ser du? Abby?
Abby!
- Mår du bra? - Ja.
Håll ut, vi ska få ut dig.
- Det är en annan tunnel här uppe. - Vi måste hämta verktyg.
- Klarar du dig tills vi återkommer? - Ja, jag letar vidare efter Beth.
Nej, stanna här. Vi kommer snart.
Henry?
Jimmy?
Madison?
- Hej, Abby. - Hej, sötnos.
Kom, vi måste ut härifrån.
- Stå still! - Det är bara vi!
- Var är Abby? - Ett galler separerade oss.
- Vi... Vi hittade Beth. - Vad hände?
Han dödade henne och la henne i tunnlarna.
Vi ska ta oss ut härifrån.
Jag lovar.
Titta!
Vi får visst klättra.
Går det bra?
- Abby sitter fast. Vi behöver verktyg. - Du har väl verktyg i bilen, Shane?
Ja...men min bil är inte här. Din tjej stal den.
Trish? Lät du henne åka? Vart åkte hon.
Solen är på väg upp. Snart kommer polisen och hjälper oss hitta Madison.
Det kommer att bli bra.
- Går det? - Den är för tung.
Ser du nåt?
Bara himlen. Vänta, jag ser ljus! Det är nog en bil. - Hallå!
Vifta med ficklampan.
Använd handen!
- Hallå! - Snälla, kan nån hjälpa oss?!
Vi är här nere!
Kan nån höra oss?
Stanna bilen, Trish!
Hallå!
- Hjälp oss! - Madison!
- Mamma!
Det är Trish och Abby.
- Är hon oskadd? - Jag tror det.
Har ni inte hittat Beth?
Hon var i tunnlarna. Vi kom för sent.
Vi är så glada över att se dig, älskling. Var har du varit?
Hon är fortfarande lite chockad. Vi väntar tills vi pratat med sheriffen.
Tack, gode gud.
Du missar återföreningen, styvmor.
Hörde du? Barnet är tillbaka.
Tyckte du om leken? Han sa att du skulle tycka om den.
- Mannen som tog mig. - Vilken man, Madison?
Din pappa, Abby. Du vet...sheriffen.
Svensk text: SSG - SweSUB Group ©
www.SweSUB.nu - För bättre texter